SKOTLANTI 1280 AD
Aion kertoa teille William Wallacesta.
Historioitsijat Englannista sanovat minua valehtelijaksi.
Mutta historian ovat kirjoittaneet ne, jotka hirttivät sankarit.
Skotlannin kuningas oli kuollut pojattomana. Ja Englannin kuningas -
julma pakana,joka tunnettiin nimellä Edvard Pitkäkoipi -
vaati Skotlannin valtaistuinta itselleen.
Skotlannin aatelisto taisteli häntä -
ja toisiaan vastaan kruunusta.
Joten Pitkäkoipi kutsui heidät rauhanneuvotteluihin.
Ei aseita. Vain yksi aseenkantaja.
Yksi maakunnan viljelijä oli Malcolm Wallace, tilallinen talonpoika.
Hänellä oli kaksipoikaa: Johnja William.
Minähän käskin sinun jäädä.
No olen saanut työni loppuun. Mihin me menemme?
MacAndrewsin luokse. Hänen piti tulla käymään palaverin jälkeen.
- Voinko minä tulla? - Et. Mene kotiin, poika.
- Mutta haluan tulla. - Mene kotiin, tai saat rystysestä.
Mene kotiin, William.
MacAndrews.
Hyvä Jeesus.
William.
Ei se mitään, ei se mitään. Rauhassa, poika.
William.
Ja minä sanon, että iskemme takaisin nyt.
- Emme voi taistella heitä vastaan. - Jotain on tehtävä.
Wallace on oikeassa. Taistelemme.
Jokainen taisteluun halukas aatelinen oli palaverissa.
Emme voi voittaa armeijaa. Emme 50 viljelijän voimalla.
Meidän ei tarvitse voittaa heitä... Taistella vain.
- Kuka kannattaa minua? - Minä, Wallace.
- Hyvä on. - No niin.
- Minne luulet meneväsi? - Sinun mukaasi.
Luulet vai? Ja mitä aiot tehdä?
- Aion auttaa. - Joo, ja paljon apua siitä olisikin.
Mutta tarvitsen sinua täällä -
hoitamassa tilaa sillä välin, kun olen poissa.
Minä osaan taistella.
Tiedän. Tiedän että osaat taistella.
Mutta järki se on, joka meistä miehen tekee.
Nähdään huomenna.
- Englantilaisia. - Matalaksi.
Kun isäsi ja veljesi ovat poissa, he tappavat meidät ja polttavat tilan.
Meistä se on kiinni, Hamish.
Isä?
William.
Tule tänne, poika.
William.
Olen setäsi. Argyle.
Sinussa on äitisi näköä.
Jäämme tänne täksi yöksi. Huomenna tulet luokseni.
En halua lähteä.
Et sinä halunnut isäsikään kuolevan?
Mutta niin tapahtui.
Antoiko pappi runollisen siunauksen?
- Herra siunatkoon sinut ja pitäköön sinut.. - Se oli latinaksi.
Sinäkö et puhu latinaa?
Asiaintila pitää korjata.
Herra -
siunatkoon sinua ja varjelkoon sinua.
Herra valistakoon kasvonsa sinulle.
Herra kääntäköön kasvonsa sinun puoleesi -
ja antakoon sinulle rauhan.
Aamen.
Sydämesi on vapaa.
Ole riittävän rohkea seuraamaan sitä.
Mitä he tekevät?
Jättävät hyvästit omalla tavallaan.
Soittavat laittomia sävelmiä laittomilla pilleillään.
Minä ja isäsi olimme samassa tilanteessa, kun oma isämme kuoli.
Opi ensin käyttämään...
tätä.
Sitten opetan sinua... käyttämään -
tätä.
LONTOO
Monia vuosia myöhemmin -
Edvard Pitkäkoipi, Englannin kuningas -
valvoi vanhimman poikansa, tulevan kuninkaan, häitä.
Aamen.
Poikansa morsiameksi -
Pitkäkoipi oli valinnut kilpailijansa, Ranskan kuninkaan -
tyttären.
Kuiskuteltiin yleisesti, että jotta prinsessa voisi tulla raskaaksi -
Pitkäkoiven olisi tehtävä teko itse.
Saattaa olla, että se oli ollut hänen mielessään koko ajan.
Skotlanti...
Minun maani.
Ranskalaiset mielistelevät kenen tahansa voimakkaan edessä.
Mutta miten he uskoisivat voimaamme, ellemme voi hallita omaa saartamme?
- Missä poikani on? - Anteeksi, herrani.
Hän pyysi minua tulemaan asemestaan.
Minä pyysin hänet ja hän pyysi sinut?
Menenkö, herrani?
Jos hän haluaa kuningattarensa hallitsevan, kun olen poissa -
jää kaikin mokomin ja opi miten hallita. Ole hyvä.
Aateliset.
Aateliset ovat Skotlannin oven avaimet.
Anna omille aatelisillemme maita pohjoisesta.
Ja heidän aatelisilleen maita Englannista. Tee heistä liian ahneita vastustamaan.
Mutta herra, aatelisemme ovat haluttomia siirtymään muualle.
Uudet maat tarkoittavat uusia veroja, ja heitä verotetaan jo Ranskan sodan vuoksi.
Verotetaanko?
Skotlannin ongelmana on se -
että se on täynnä skottilaisia.
Ehkäpä on tullut aika -
soveltaa vanhaa tapaa uudelleen.
Suokaa heille primae noctis.
Ensimmäinen yö. Jos heidän maillaan asuva rahvastyttö menee naimisiin -
aatelisella on hääyönä häneen sukupuolioikeus.
Jos emme saa heitä muuten häviämään -
hävitämme heidät parittelemalla.
Sen pitäisi tuottaa juuri sellaisia lordeja, joita haluamme Skotlantiin.
Veroilla tai ilman?
Mitä erinomaisin ajatus, herra.
Onko?
Edinburghiin oli kokoontunut Skotlannin aatelisten neuvosto.
Niiden joukossa oli Robert, 17. Brucenjaarli -
johtava Skotlannin kruunun tavoittelija.
Kuulen että Pitkäkoipi on suonut primae noctisin.
Aikoo selvästikin houkutella tänne lisää kannattajia.
Isäni uskoo, että meidän on saatava Pitkäkoipi luottamaan meihin -
siten, että emme kannata emmekä vastusta hänen määräystään.
- Viisas suunnitelma. - Kuinka isäsi jaksaa? Häntä ei ole näkynyt.
Ranskan asiat pidättelevät häntä.
Mutta hän lähettää terveisensä.
Ja sanoo, että puhun kaikkien Brucien ja -
Skotlannin puolesta.
- Pudotit kivesi. - Miehuuskoe.
Sinä voitit.
Kutsutaan sitä sotataidon kokeeksi.
Englantilaiset eivät anna meidän harjoitella aseilla, joten käytämme kiviä.
Sotilasta ei koeteta kädestä. Vaan täältä.
Ei. Täältäpäs.
Hamish?
Siitä, poika. Näytä kuinka.
- Anna tulla, Hamish. - Anna tulla, poika.
Antaa tulla.
Hyvä heitto.
Joo, niin oli.
Pystyisitköhän siihen tositilanteessa.
Kuten... kuten taistelussa.
Voisitko rusentaa miehen tuolla heitolla?
Voisin rusentaa sinut... kuin madon.
- Voisitko? - Joo.
No rusenna sitten. Haluaisitteko nähdä hänen rusentavan minut?
- Tule rusentamaan. - Siirryt.
- Enkä siirry. - Hyvä on.
Hän siirtyy.
Heitä nyt, Hamish.
Heitä, poika.
Hyvä.
- Hieno esitys. - Oletko kunnossa?
- Näytät vähän epävakaalta. - Olisi pitänyt muistaa kivet.
Niin olisi.
Nouse, senkin iso...
- Mukava tavata taas. - Joo, tervetuloa kotiin.
- Katso miten päähäni sattui. - Olisit siirtynyt.
William, tanssisitko kanssani?
Tottakai.
Olen tullut vaatimaan primae noctis -oikeuttani.
Näiden maiden herrana siunaan tämän avioliiton ottamalla morsiamen sänkyyni -
hänen liittonsa ensimmäiseksi yöksi.
Jumalan nimeen et ota!
Se on aatelisoikeuteni.
- Hyvää iltaa, herra. - Ai, nuori Wallace.
- Upea, hieno ilta. - Joo, niin on.
Voisinkohan jutella tyttärenne kanssa?
Mistä haluat jutella hänen kanssaan?
Tuota...
Murron, haluatko tulla ratsastamaan tällaisena hienona iltana?
Tässä sateessako? Olet järjiltäsi.
Hyvä skotlantilainen sää, rouva. Sade putoaa melkein suoraan.
- Ei hän voi tulla mukaasi. - Eikö?
Ei. Ei nyt ainakaan.
- Ei nyt. - Ei nyt.
- Nähdään myöhemmin. - Sää on hyvä. Sataa tuskin lainkaan.
Etkö kuullut mitä sanoin?
Murron.
Aivan kuin sinä.
- Kuinka muistit minut vielä? - En muistanutkaan.
Näin kun tuijotit minua, enkä tiennyt kuka olit.
Anteeksi. Taisin tuijottaakin.
Onko sinulla tapana ratsastaa pois vieraiden mukana?
Se oli paras keino saada sinut lähtemään.
Jos rohkenen pyytää sinua uudelleen, varoitan ensin kirjeellä.
- Siitä ei olisi apua. En osaa lukea. - Etkö?
En.
- Asiaintila pitää korjata. - Aiotko opettaa minut lukemaan?
- Joo, jos haluat. - Joo.
- Millä kielellä? - Nyt leuhotat kyllä.
- Aivan oikein. Eikö vaikuta vielä? - Ei. Pitäisikö sen?
Kyllä.
Koska joka ainoa päivä olen ajatellut sinua.
Tee sama päälläsi seisoen niin teet vaikutuksen.
- Kilttini aukeaa, mutta yritän. - Et oppinut yhtään tapoja matkoillasi.
Ranskalaiset ja roomalaiset ovat paljon pahempia kuin minä.
- Kävitkö Roomassa? - Setä vei minut pyhiinvaellusmatkalle.
Millainen paikka se oli?
Ei lähellekään yhtä kaunis kuin sinä.
Mitä se tarkoittaa?
Kaunis.
Mutta minä kuulun tänne.
Murron. Tule nyt sisään.
Tiedän että oli outoa pyytää Murronia ratsastamaan eilen illalla mutta...
MacClannoughin tytär on eri juttu.
- Olen tullut noutamaan sinua kokoukseen. - Millaiseen kokoukseen?
- Salaiseen. - Kokouksenne ovat ajanhukkaa.
Isäsi oli taistelija...
..ja isänmaallinen.
Tiedän mikä isäni oli.
Olen tullut kotiin kasvattamaan viljaa, ja jos Herra suo, perheen.
- Jos voin elää rauhassa, niin elän. - Siitä vain.
- Haluatko pysytellä erossa vaikeuksista? - Kyllä.
Jos voit todistaa sen, saat riiata tytärtäni.
Kunnes todistat sen, vastaus on ei.
- Ei. - Ei, Wallace. Ei.
- Enkö juuri todistanut sen? - Et.
- Enkö? - Et!
Maatilan hoitaminen on toki raskasta työtä.
Mutta kaikki muuttuu, kun poikani tulevat.
Sinulla on siis lapsia.
Tuota, ei vielä. Mutta toivoin, että sinä voisit auttaa asiassa.
Sinäkö haluat meidän menevän naimisiin?
Onhan tämä vähän äkkinäistä, mutta olkoon.
Oliko tuo muka kosinta?
Rakastan sinua. Olen aina rakastanut.
Haluan mennä avioon kanssasi.
Oliko tuo myöntävä vastaus?
- Joo, kyllä oli. - Joo?
- Paras kiirehtiä. Hän odottelee jo. - Oi, odota.
Minne olet menossa?
- Mikä se on? - Kohta näet.
Isä.
Rakastan sinua koko elämäni.
Sinua, enkä ketään muuta.
Ja minä sinua.
Sinua, enkä ketään muuta... ikuisesti.
Milloin tapaamme taas? Tänä iltanako?
- En voi. - Mikset?
Isäni alkaa epäillä.
Olisiko sillä mitään tekemistä...
Milloin?
- Tänä iltana. - Tänä iltanako?
Näytä touhukkaalta, kersantti.
Mitä sinä kannat, tyttö?
- Tuo näyttää raskaalta. Voimmeko auttaa? - Kyllä se tästä.
En minä sitä aio varastaa...
Voi. Muistutat minua kotona olevasta tyttärestäni.
Terve, tyttö.
Ole vaiti, Smythe.
Senkin narttu.
Oletko kunnossa?
- Oletko kunnossa? - Joo.
- Osaatko ratsastaa? - Kyllä.
Tule takaisin, senkin äpärä!
Tehkää hälytys. Apua!
Tavataan puistossa. Ratsasta!
He pääsevät pakoon.
No niin, senkin narttu.
Murron.
Te kaikki tiedätte aivan hyvin, kuinka paljon vaivaa olen nähnyt -
etten soveltaisi lakejamme liian ankarasti tai tiukasti.
Ja sen seurauksena -
emmekö olekin oppineet elämään yhdessä -
suhteellisen rauhallisesti ja sopusointuisesti?
Emmekö?
Ja tämän... päivän laittomuuksilla maksatte takaisin hyvänsuopuuteni.
Ette jätä minulle paljon valinnan varaa.
Hyökkäys kuninkaan sotilasta vastaan -
on sama kuin hyökkäys kuningasta itseään vastaan.
Nyt -
se riitapukari saa tulla minun luokseni.
Tuolla.
Korpraali. Jousimiehiä torniin. Heti!
Pysy paikallasi, isä.
Senkin typerys, poika.
- Isä, oletko kunnossa? - Kyllä.
MacCaulich.
Wallace.
Mitä odotat, poika?
Tässä. Tee sinä se. Minä pidän hänet paikallaan.
Tässä. Sinä saat tehdä sen. Minä pidän hänet paikallaan.
Kaada sitä suoraan haavaan, poika.
Tiedän että se näyttää hyvän viskin tuhlaukselta. Tuhlaa se minuun.
Pitäkää häntä. Pitäkää häntä. Pitäkää häntä. Nyt -
päästäkää irti.
Onko kaikki kunnossa?
Herättää sinut aamulla, poika.
- Joku on tulossa. - Aseistautukaa.
Joku on tulossa.
MacGregorit. Seuraavasta laaksosta.
Kuulimme mitä oli tekeillä.
Emme halua, että te amerdansit luulette voivanne huvitella ilman meitä.
Menkää kotiin.
Eräät meistä ovat jo sekaantuneet tähän.
Sille ei voi mitään. Mutta voitte auttaa itseänne.
Menkää kotiin.
Meille ei jää mitään koteja englantilaisen varuskunnan poltettua ne.
- Ja he polttavat. - Kyllä.
Tervetuloa.
Partio saapuu takaisin, herra.
Mitä uutisia?
Olen lähettänyt 100 sotilasta Lanarkiin. He palaavat aivan kohta.
Oliko heillä tällaiset vaatteet?
Heitä oli oikeastaan lähempänä 50.
Tee se nopeasti.
Muistatko minut?
- En satuttanut naista. Se oli oikeuteni. - Minä vaadin nyt aviomiehen oikeuteni!
Olen William Wallace.
Säästämme teidät loput.
Palatkaa Englantiin.
Ja kertokaa, että Skotlannin tyttäret ja pojat eivät enää kuulu teille.
Kertokaa, että Skotlanti on vapaa.
Polttakaa se.
Skottilaiset kapinalliset ovat hävittäneet yhden varuskuntani -
ja murhanneet ylhäisen lordin.
Kuulin. Se Wallace on pelkkä maantierosvo.
Ja miten hoitaisit sen... maantierosvon?
Kuten tavallisen varkaan. Tuomari pidättäköön hänet ja rankaiskoon häntä.
Jättäkää meidät kahden.
Wallace on jo tappanut tuomarin ja ottanut kaupungin haltuunsa.
Nouse seisomaan.
Nouse seisomaan!
Aamulla -
Iähden Ranskaan taistelemaan etujemme puolesta.
Ja jätän sinut tänne tukahduttamaan sen pikkukapinallisen.
Oletko ymmärtänyt? Oletko?
Sinusta tulee vielä kuningas.
Yritä nyt edes näytellä osaa.
Pysy erossa minusta.
Kutsu sotilasneuvostoni koolle.
Toivon että miehesi menee Skotlantiin -
ja kohtaa Wallacen...
ja sitten sinusta tulee leski.
Tuolla.
Menkää perään.
Ei kannata vastustella. Teitä on vähemmän ja olette loukussa.
Missä muut ovat? Missä Wallace on?
- Isä. - Ai, tule sisään. Tule sisään.
On alkanut kapina.
- Kenen johtamana? - Talonpojan... William Wallacen.
Liity kapinaan.
Kannata sitä pohjoisten maittemme tuella.
Minä hankin englantilaiset puolelleni tuomitsemalla sen -
ja määräämällä sen vastustamisen eteläisten maittemme tuella.
Istuudu. Viivy hetki.
Se Wallace...
Hän ei ole edes ritari. Mutta hän taistelee intohimoisesti.
Ja hän innoittaa!
Ja sinä haluat karauttaa ja taistella kuten hän?
- Niin minäkin haluaisin. - No ehkä on sen aika.
On aika... pysyä hengissä.
Olet 17. Robert Bruce.
Sinua edeltäneet 16 jättivät sinulle maat ja arvonimen, koska he eivät karauttaneet.
- Kutsu aateliset koolle. - He eivät tee muuta kuin puhuvat.
Aivan. Heillä, kuten meilläkin, on yhtä paljon omaisuutta Englannissa kuin Skotlannissa.
Ihailet sitä miestä... William Wallacea.
Sovittelunhaluttomia miehiä on helppo ihailla.
Hänellä on rohkeutta. Niin on koirallakin.
Mutta nimenomaan sovittelukyky tekee miehestä ylhäisen.
Ja ymmärrä tämä:
Edvard Pitkäkoipi on armottomin kuningas, joka on istunut Englannin valtaistuimella.
Eikä meistä tai -
Skotlannista jää mitään jäljelle -
ellemme ole yhtä armottomia.
Kallista korvasi aatelisillemme.
Heidän aivoitustensa tunteminen -
on avain valtaistuimelle.
Odota. Katso.
Tämä jätetään esiin ja tämä vasemmalle.
Jatkakaa.
Kun kuningas palaa, hän hautaa heidät uusissa vaatteissa.
Skotlanti on kaaoksessa.
Miehesi lähettää salaa armeijan pohjoiseen.
Mistä tiedät?
Makasin viime yönä yhden sotaneuvoston jäsenen kanssa.
Hänen ei pitäisi laverrella sängyssä.
Niin, kyllä.
Englantilaiset eivät tiedä mihin kieltä käytetään.
Se skottikapinallinen... Wallace?
Hänkö kostaa naisen kuolemaa?
Melkein unohdin.
Tuomari halusi ottaa hänet kiinni ja -
sai tietää hänen salaisesta rakastajattarestaan.
Joten hän leikkasi tytön kurkun -
houkutellakseen Wallacen tappeluun...
ja hän tappeli.
Tietäen hänen intohimonsa menetettyä rakastaan kohtaan -
he suunnittelivat seuraavaksi hänen kiinniottonsa -
häpäisemällä hänen isänsä ja veljensä haudat -
ja asettamalla väijytyksen hänen rakkaansa haudalle.
Hän taisteli itsensä ulos ansasta -
ja vei tytön ruumiin salaiseen paikkaan.
Se on rakkautta, eikö vain?
Rakkauttako?
En tietäisi.
Tiedätkö, lopulta Pitkäkoipi lähettää pohjoisen armeijansa.
Raskaan ratsuväen. Haarniskoidut hevoset. Tärisyttää tanteren.
- Hän ratsastaa suoraan ylitsemme. - Argyle-setä puhui siitä.
Ettei yksikään armeija ole kestänyt raskaiden hevosten hyökkäystä.
- Eli mitä teemme? - Isku. Pako. Piileksintä. Ylämaiden tapa.
Tai teemme keihäitä.
Sadoittain. Pitkiä keihäitä. Kaksi kertaa miestä pitempiä.
- Niinkö pitkiä? - Kyllä.
Toiset miehet ovat pitempiä kuin toiset.
Onko äitisi kertonut minusta taas juttuja?
Vapaaehtoisia tulossa.
William Wallace. Olemme tulleet taistelemaan ja kuolemaan puolestasi.
Nouse seisomaan. En minä paavi ole.
Nimeni on Faudron. Miekkani kuuluu sinulle.
- Toin sinulle tämän... - Tarkistimme heidän aseensa.
Toin sinulle tämän.
- Vaimoni teki sen sinulle. - Kiitos.
Hänkö! Ei hän voi olla William Wallace.
Olen komeampi kuin tämä mies.
Hyvä on, lsä. Kysyn häneltä.
Jos panen pääni likoon puolestasi -
pääsenkö tappamaan englantilaisia?
Onko isäsi aave vai käytkö keskustelua Kaikkivaltiaan kanssa?
Vertaisensa löytämiseksi irlantilaisen on pakko puhua Jumalan kanssa.
Kyllä, lsä.
Ja Kaikkivaltias sanoo, "Vastaa nyt perhana kysymykseen!"
- Varopa kieltäsi. - Hullut irlantilaiset!
Tarpeeksi ovela tuodakseni tikarin vartijoittesi ohi, vanhus.
Tämä on ystäväni, irlantilainen.
Ja vastaus kysymykseen on kyllä. Jos taistelet, pääset tappamaan englantilaisia.
Erinomaista.
Stephen on nimeni.
Olen halutuin mies saarellani.
Paitsi etten tietysti ole saarellani.
- Sitä ikävämpi. - Sinun saarellasiko?
- Tarkoitatko lrlantia? - Joo. Se on minun.
Olet hullu.
Olen siis tullut oikeaan paikkaan.
Eikö Kaikkivaltias lähettänytkin minut vartioimaan selustaasi?
En pitänyt hänestä muutenkaan.
Hänen päänsä ei ollut kunnossa.
William. Sanansaattajat tulevat.
Englantilaiset... tuovat armeijaa Stirlingiä kohti.
- Vastustavatko aateliset? - Robert Bruce ja muut eivät aio taistella.
Mutta viesti on levinnyt. Ylämaalaiset saapuvat omillaan.
Joo... Sadoittain... ja tuhansittain!
Oletteko valmiina sotaan?
- Mitä uutisia? - Meitä on vähemmän, ainakin kolme kertaa.
- Entä montako hevosta? - 300, ehkä enemmän.
- 300 raskasta hevosta! - Meidän täytyy yrittää neuvotella.
Kuka oli komennossa? Oliko hänellä punainen nuolimerkki?
- Kyllä oli. - Se on sitten Cheltham.
Voisimme vielä puhua...
Mistä he puhuvat?
En kuule, muttei näytä hyvältä.
Aateliset neuvottelevat.
He sopivat... ja me menemme kotiin.
Jos eivät... me hyökkäämme.
300 raskasta hevosta. Meillä ei ole mitään mahdollisuuksia.
Niin monta.
En tullut tänne taistelemaan, jotta he voisivat omistaa enemmän maata.
Sitten minun pitää tehdä työtä heille.
En minäkään.
No niin, pojat. Minä en rupea kuolemaan näiden äpärien puolesta.
Mennään kotiin.
Pysähtykää!
Älkää paetko. Odottakaa kunnes olemme neuvotelleet.
- William Wallace! - Ei voi olla. Liian lyhyt.
Kaikkivaltias sanoo, että tämä on hieno taistelu. Se on houkutellut parhaat miehet.
- Missä tervehdyksesi on? - Kiitän teitä, että olette tulleet tänne.
Tämä on meidän armeijamme. Siihen liittyäksesi sinä osoitat kunniaa.
Osoitan kunniaa Skotlannille.
Ja jos tämä on armeijasi -
miksi se on lähdössä pois?
Emme tulleet taistelemaan heidän puolestaan.
Kotiin. Englantilaisia on liikaa.
Skotlannin pojat! Minä olen William Wallace!
- William Wallace on yli kaksimetrinen. - Niin olen kuullut.
Hän tappaa sadoittain miehiä.
Ja jos hän olisi täällä, hän hävittäisi englantilaiset silmiensä tulipalloilla -
ja perseensä salamoinnilla.
Minä olen William Wallace!
Ja näen kokonaisen maanmiesteni armeijan -
joka on tullut uhmaamaan tyranniaa.
Olette tulleet taistelemaan vapaina miehinä -
ja vapaita miehiä te olette!
Mitä teette ilman vapautta?
Taisteletteko?
Tuotako vastaan? Emme.
Pakenemme, ja jäämme eloon.
Kyllä. Taistelkaa ja saatatte kuolla.
Paetkaa, ja jäätte eloon.
Ainakin vähäksi aikaa.
Ja kun kuolette sängyssänne, monen vuoden päästä -
vaihtaisitteko kaikki päivät -
tästä päivästä siihen asti -
yhteen ainoaan tilaisuuteen -
että voisitte palata tänne ja kertoa vihollisillemme -
että he saattavat viedä henkemme -
mutta eivät koskaan vapauttamme!
He tuntuvat aika optimistisilta. Ehkä he haluavat taistella.
Yhteenotto saattaa olla ennaltaan selvä.
Meidän pitäisi siitä huolimatta toimittaa kuninkaan ehdot.
Kuninkaan ehdotko? He eivät mitenkään suostu niihin.
Herra, luulen...
Olkoon. Tarjoa heille ehdot.
- He lähestyvät. Pitäisikö meidän mennä? - Jättäkää puhuminen minulle. Sovittu?
Joo.
Hyvä puhe.
Entä mitä nyt tehdään?
Olkaa omat itsenne.
- Minne sinä menet? - Menen haastamaan riitaa.
Emmepähän sitten pukeutuneet turhan päiten.
Mornay, Lochlan, Craig.
Tässä ovat kuninkaan ehdot.
Johtakaa tämä armeija pois -
ja hän antaa kullekin maita Yorkshiresta -
sekä perinnöllisen arvonimen, josta maksatte...
- Josta maksatte... - Minulla on teille tarjous.
Cheltham, tämä on William Wallace.
Josta maksatte kuninkaalle...
- Sanoin, että minulla on tarjous. - Häpäiset rauhanviiriä.
Hänen kuninkaaltaanko? Varmasti.
Tässä ovat Skotlannin ehdot. Laskekaa lippunne ja marssikaa takaisin Englantiin.
Mennessänne pyytäkää asukkailta anteeksi vuosien varkauksia, raiskauksia ja murhia.
Tehkää niin, ja miehenne jäävät eloon.
Älkää, ja jokainen teistä kuolee tänään.
Teitä on paljon vähemmän. Teillä ei ole raskasta ratsuväkeä.
Kahdessa vuosisadassa yksikään armeija ei ole voittanut....
En ole lopettanut vielä!
Ennenkuin annamme teidän lähteä -
komentajanne on ylitettävä kenttä, tultava tämän armeijan eteen -
pantava päänsä jalkojen väliin ja suudeltava persettään.
Hän ei ollut tottunut noin sydämelliseen puhutteluun.
Olkaa valmiina ja tehkää täsmälleen kuten käsken. Kun annan merkin -
ratsastakaa asemamme taakse, ja siirtykää heidän sivulleen.
- Emme saa jakaa voimiamme. - Tehkää niin... ja näkyvästi.
Jotta he luulevat että olemme karanneet?
Tappakaa heidän jousimiehensä ja tavataan keskellä.
Selvä. Tulkaa.
Hävytön äpärä. Haluan Wallacen sydämen vadilla!
Jousimiehet.
Jousimiehet eteenpäin.
Senkin äpärät.
Irti.
Herra sanoo saavansa minut pois tästä sopasta, mutta epäilee sinun häviävän.
Valmiina... Irti.
Ratsastakaa.
Näettekö? Jokainen skotti, jolla on hevonen pakenee.
Ratsuväkemme niittää heidät kuin heinän. Lähettäkää ratsut.
Täysi hyökkäys.
Valmiina...
Odottakaa.
Nyt!
- Lähettäkää jalkaväki. - Herrani...
Johda sinä heitä.
Hyökätkää.
Perääntykää.
Äpärä.
Antaa tulla.
Hyvä on.
Wallace.
Lyön sinut ritariksi -
Sir William Wallace.
Sir William, Jumalan nimeen -
nimitämme sinut Skotlannin vartijaksi ja suojelijaksi -
ja kapteenisi adjutanteiksi.
Nouse ja tule tunnustetuksi.
Tiedetäänkö mitä politiikkaa hän suosii?
Ei, mutta hänen painoarvonsa rahvaan keskuudessa voi järkyttää tasapainoa.
Balliolit mielistelevät häntä, ja niin pitää meidänkin.
Sir William.
Sikäli kun sinä ja kapteenisi tulevat alueelta -
jonka tiedetään pitkään kannattaneen Balliolin klaania -
saammeko pyytää teiltä tukea oikeutettujen vaatimustemme ylläpitämiseksi?
Hiiteen Balliolin klaani. He kaikki ovat Pitkäkoiven miehiä.
Hyvät herrat.
- Hyvät herrat. - Nyt on aika julistaa kuningas.
Pysähdy. Odota. Oletko valmis tunnustamaan laillisen vallanperimyksemme?
- Sinä et kannata vaatimusta. - Nuo olivat itse kirjoittamiasi valheita.
Voi ei.
- Vaadin näiden asiakirjojen tunnustusta. - Ne olivat valheita silloin, kun kirjoitit ne.
Älkää riidelkö, hyvä herrat.
Vaiti. Sir William. Minne menet?
Olemme voittaneet englantilaiset.
Mutta he palaavat, koska te ette suostu seisomaan yhtenä.
- Mitä aiot tehdä? - Tunkeudun Englantiin -
ja nujerran englantilaiset omalla maallaan.
Tunkeudut vai? Se on mahdotonta.
Miksi? Miksi se on mahdotonta?
Pitkäkoiven pöydästä heitetyistä tähteistä kinastellessanne ette ole -
ehtineet ajatella Jumalan antamaa oikeutta johonkin parempaan.
Se meidän välillämme on erona.
Te luulette, että Skotlannin väestö on olemassa hankkiakseen teille aseman.
Minusta teidän asemanne on olemassa, jotta hankkisitte heille vapauden.
Minä menen varmistamaan, että he saavat sen.
Odota.
Kunnioitan sanojasi. Mutta muista, että näillä miehillä on maita ja linnoja.
Heillä on paljon menetettävää.
Ja rahvas mies, joka vuotaa verta taistelussa, hänelläkö on vähemmän?
Ei. Mutta ylhäältä alas asti tältä maalta puuttuu itsetunto.
Sen ylhäisö liittoutuu Englannin kanssa.
- Sen klaanit sotivat toisiaan vastaan. - Kyllä.
Jos hankit vihollisia rajan molemmilta puolilta, joudut hengiltä.
- Kaikki joutuvat. Ero on tavassa ja syyssä. - En ole pelkuri. Haluan mitä sinäkin.
Mutta tarvitsemme aatelisia.
- Mekö tarvitsemme heitä? - Kyllä.
Mitä se tarkoittaa, aatelisena oleminen?
Arvonimi antaa oikeuden Skotlannin valta-istuimelle, mutta kuka niitä arvostaa.
Miehet arvostavat rohkeutta.
Kansamme tuntee sinut. Ylhäisö ja rahvas kunnioittavat sinua.
Ja jos sinä vain johtaisit heidät vapauteen...
he seuraisivat sinua.
Ja niin minäkin.
Hitto. Serkkuni puppeli-prinssi sanoo, ettei häneltä liikene yhtään joukkoja.
Jokainen Pohjois-Englannin kaupunki kerjää apua.
Hän etenee.
- Mihin kaupunkiin? - Tänne, herrani.
Tuoka ruokatavarat sisään, tuplatkaa vartijat, sulkekaa portti. Heti.
Nopeasti. Tuokaa ruokatavarat sisään.
Herra, pääsemme pakoon, jos lähdemme nyt.
En aio kertoa sedälleni, että hävisin pohjoisen suurimman kaupungin.
Tulkaa.
Tehkää kuninkaalle tietä.
Ei se sinun syytäsi ole.
- Uhmaa häntä. - Uhmaan häntä ja vielä enemmänkin.
Mitä uutisia pohjoisesta?
Ei mitään, teidän majesteettinne. Olemme lähettäneet viestinviejiä.
Kuulin uutisia Ranskassa, jossa sodin tulevan kuningaskuntasi laajentamiseksi.
Uutisten mukaan, poikani, koko pohjoinen armeijamme on hävitetty.
Etkä sinä ole tehnyt mitään.
Minä... olen määrännyt kutsunnat, miehet on koottu, valmiina lähtöön.
Anteeksi, herra, mutta Yorkista on tullut kiireinen viesti.
Tule.
- Jätä meidät. - Kiitos, herra.
- Wallace on ryöstänyt Yorkin. - Mitä?
Wallace on ryöstänyt Yorkin.
Herra... oma veljenpoikasi.
Millainen peto tekee tuollaista.
Jos hän voi ryöstää Yorkin -
hän voi hyökätä alempaan Englantiin.
Me pysäytämme hänet.
Kuka tämä henkilö on, joka puhuu ikäänkuin kaipaisin hänen neuvojaan?
- Olen julistanut Phillipin neuvonantajakseni. - Onko hän pätevä?
Olen taitava sotataidoissa ja taktiikassa, herra.
Oletko?
Kerro...
Mitä neuvoja tarjoaisit tämän hetkiseen... tilanteeseen?
Tarjoan hänelle rauhaa -
ja maksan hänelle siitä.
Mutta kuka hänen luokseen menee? En minä.
Jos kaatuisin sen murhaajan miekan alle -
minun pääni saattaisi joutua koriin.
Eikä... Iempeä poikani voi.
Hänen näkemisensä vain kannustaisi vihollista valtaamaan koko maan.
Joten kenet lähetän?
Kenet lähetän?
Näen unta.
Kyllä, niin näet.
Ja sinun on herättävä.
En halua herätä.
Haluan jäädä sinun luoksesi.
Ja minä sinun.
Mutta sinun on herättävä.
Herää, William.
Herää.
William, herää...
William. Kuninkaallinen seurue tulee -
rauhanviiri liehuen -
ja Pitkäkoiven itsensä lipun alla.
Minä olen Walesin prinsessa.
Tulen kuninkaan palvelijana ja hänen valtuuttamanaan.
Mitä varten?
Puhumaan kuninkaan ehdotuksista.
Puhutteko naisen kanssa?
Kuulin että teille on annettu ritarin arvo.
Minulle ei ole annettu mitään.
Jumala tekee miehistä, mitä he ovat.
Jumalako teistä teki kaupunkien ryöstäjän?
Kuninkaan veljenpojan, aviomieheni oman serkun, pyövelin?
York oli lähtöpaikka jokaiselle maahani suunnatulle hyökkäykselle.
Se serkku hirtti viattomia skottilaisia, naisia ja lapsiakin, kaupungin muureilta.
Pitkäkoipi teki pahempia tekoja, kun hän viimeksi valtasi kaupunkimme.
Hän on perhanan murhanhimoinen villimies.
Ja hän valehtelee.
En koskaan valehtele.
Mutta olen villimies.
Tai ranskaksi, jos sopii paremmin?
Kysykää kuninkaalta... suoraan. Kysykää häneltä.
Katsokaa saavatko hänen silmänsä teidät vakuuttuneeksi.
Hamilton... Jätä meidät.
- Arvon rouva? - Jätä meidät. Nyt.
Puhukaamme rehellisesti.
Tunkeuduitte Englantiin.
Mutta ette voi päättää valloitusta niin kaukana suojasta ja huollosta.
Kuningas tahtoo rauhaa.
- Pitkäkoipi tahtoo rauhaa? - Vannon, että hän on julistanut niin.
Hän ehdottaa että vetäydytte hyökkäyksestä.
Sitä vastaan hän antaa teille aatelis- arvon, maita ja tämän arkullisen kultaa -
joka minun tulee maksaa itse.
Tila ja aatelisarvo, kultaa... jotta minusta tulisi Juudas.
- Sillä tavoin rauha solmitaan. - Sillä tavoin tehdään orjia.
Viimeksi kun Pitkäkoipi puhui rauhasta, olin vasta poika.
Monet skottilaiset aateliset, jotka eivät suostuneet orjiksi -
hän houkutteli rauhanlipun avulla latoon...
jossa hän hirtätti heidät.
Olin hyvin nuori, mutta muistan Pitkäkoiven käsityksen rauhasta.
Ymmärrän että olette kärsinyt.
Tiedän... naisestanne.
Hän oli vaimoni.
Menimme avioon salaa koska en tahtonut jakaa häntä englantilaisen lordin kanssa.
He tappoivat hänet... päästäkseen kimppuuni.
En ole koskaan puhunut siitä.
En tiedä miksi kerron nyt teille, paitsi...
että näen teissä voimaa.
Teistä tulee vielä kuningatar.
Ja teidän on avattava silmänne.
Kertokaa kuninkaallenne, ettei -
William Wallacea eikä ketään skottia hallita niin kauan kuin elän.
Ah. Poikani uskollinen vaimo palaa hengissä pakanojen luota.
- Eli hän hyväksyi lahjuksemme? - Ei. Ei hyväksynyt.
Miksi hän sitten pysyy paikallaan?
Tiedustelijani kertovat, ettei hän ole edennyt.
Hän odottaa teitä Yorkissa.
Hän sanoi ettei hyökkää muihin kaupunkeihin jos teissä on miestä hänet kohtaamaan.
Sanoiko?
Walesilaisia jousimiehiä ei huomata -
kun he saapuvat niin kaukaa sivustalta.
Armeijamme pääjoukot Ranskasta laskevat maihin tänne -
Edinburghin pohjoispuolelle.
Irlannista värvätyt lähestyvät lounaasta...
tänne.
Jousimiehiä Walesista, joukkoja Ranskasta, värvättyjä lrlannista.
Niiden kokoaminen kestää viikkoja.
Lähetin ne matkaan... ennenkuin lähetin vaimosi.
Eli pieni juonemme onnistui. Kiitos.
Ja tämän nousukkaan odotellessa saapumistani Yorkissa -
joukkoni saapuvat jo hänen taakseen Edinburghiin.
Puhuit sen...
Wallacen kanssa kahden kesken?
Kerropa...
Millainen mies hän on?
Mieletön barbaari.
Ei teidänlaisenne kuningas, herra.
Voit palata kirjontasi pariin.
Nöyrästi, herrani.
Toithan rahat takaisin?
En. Annoin ne sodasta kärsivien lasten auttamiseksi.
Niin siinä käy, kun lähettää naisen.
Antakaa anteeksi, herra.
Luulin että anteliaisuus osoittaisi suuruutenne niille, joita aiotte hallita.
Suuruuteni -
osoitetaan paremmin, kun Wallace palaa Skotlantiin -
ja löytää maansa tuhkaksi poltettuna.
William.
Ratsuja lähestyy.
Prinsessan henkilökohtainen seuralainen.
Kyllä.
Taisitpa tehdä vaikutuksen.
- Kyllä. - Ette kai te teltassa niin kauan olleet.
Se on totta. Englantilaisia laivoja tulee etelästä.
En tiedä walesilaisista, mutta irlantilaiset ovat nousseet maihin.
- Minun oli nähtävä itse uskoakseni. - Miksi irlantilaiset tukevat englantilaisia?
En huolisi heistä. Enkö minä ole jo kertonut?
Se on minun saareni.
Hamish, ratsasta edeltä Edinburghiin ja kokoa neuvosto. Kutsu se koolle.
Selvä. Tule.
- Sinun saaresiko? - Minun saareni. Jep.
- Meidän on neuvoteltava. - Hiljaisuus, hyvät herrat.
Lordit, Craig on oikeassa.
Tällä kertaa neuvottelu on ainoa vaihtoehto. Ellette tahdo nähdä Edinburghia tuhottuna...
Armeijani on marssinut monta päivää.
Ja valmistelumme ovat yhä kesken, joten esitän tämän selvästi.
Tarvitsemme kaikki mahdolliset sotilaat, avustajanne, jopa teidät itsenne.
Ja tarvitsemme heidät nyt.
Kun sellainen joukko on vastassamme, on aika keskustella muista vaihtoehdoista.
Muista vaihtoehdoistako?
Ettekö edes toivoisi voivanne johtaa miehenne kentälle -
ja saada parempaa sopimusta Pitkäkoivelta -
ennenkuin juoksette karkuun? - Sir William...
- Emme voi voittaa heitä. - Me voimme.
- Sir William. - Ja me voitamme.
Voitimme Stirlingissä, ja vieläkin te nahistelette.
Voitimme Yorkissa, ettekä tukeneet meitä.
Ellette nouse rinnallemme nyt, kutsun teitä pelkureiksi.
Jos te olette skottilaisia -
minua hävettää kutsua itseäni sellaiseksi.
Ole hyvä, Sir William, puhu kanssani kahden.
Pyydän sinua.
Olet saavuttanut niin paljon, mutta tätä vastaan taisteleminen -
näyttää raivolta, eikä rohkeudelta.
Se on enemmän kuin raivoa.
Auttakaa minua.
Kristuksen nimeen, auttakaa itseänne.
Nyt on tilaisuutemme. Nyt.
Jos liittoudumme, voimme voittaa. Jos voitamme -
saamme sen, mitä kellään meistä ei ole vielä ollut.
Oman maan.
Olet oikeutettu johtaja ja sinussa on voimaa, näen sen.
Yhdistä meidät.
Yhdistä meidät. Yhdistä klaanit.
- Hyvä on. - Oikein.
Tämä ei voi olla oikea keino.
Sanoit itse, etteivät aateliset kannattaisi Wallacea.
Joten kuinka meitä hyödyttää liittyä teurastettavien puolelle?
Annoin hänelle kunniasanani.
Tiedän että se on vaikeaa. Johtajana oleminen on.
Poikani...
Poika...
Katso minua.
Minusta ei voi tulla kuningasta.
Sinä ja sinä yksin voit hallita Skotlantia.
Sinun on tehtävä, mitä käsken.
Ei minun vuokseni, ei itsesi vuoksi -
vaan maasi vuoksi.
No niin, pojat, väistykää. Täältä tullaan.
Väistykää, pojat.
- Bruce ei tule, William. - Hän tulee.
Mornay ja Lochlan ovat tulleet.
Niin tulee Brucekin.
Aika ihastuttava... kokoontuminen.
Eikö sinustakin?
- Jousimiehet ovat valmiina, herra. - Ei jousimiehiä.
Heidän jousimiehensä ovat kuulemma kaukana, eikä heistä ole uhkaa.
Nuolet ovat kalliita. Käytä irlantilaisia. Kuolleet eivät maksa mitään.
Ja käske jalka- ja ratsuväki kimppuun.
Jalkaväki.
Ratsuväki.
Edetkää.
Ah, mukava tavata tänä aamuna.
Irlantilaiset!
Mukava kun liitytte meihin. Katsokaa.
Mornay? Lochlan?
Annoin Mornaylle kaksinkertaiset maat Skotlannista -
ja vastaavan alan Englannista.
Lochlan suostui... paljon vähemmästä.
Jousimiehet.
Anteeksi kuinka, herra? Emmekö osu omiin miehiimme?
Kyllä.
Mutta osumme myös vastustajiin. Meillä on miehiä varalla.
Hyökätkää.
Jousimiehet.
Lähettäkää vahvistukset.
Lähettäkää loput.
Tuokaa Wallace minulle. Hengissä, jos mahdollista.
Kuolleena... kelpaa yhtä hyvin.
Tuokaa uutiset voitostamme. Poistummeko?
Suojelkaa kuningasta.
Nouse ylös.
- Vie hänet pois täältä. - Jeesus.
Mene.
Minä kuolen.
Anna minun olla.
En.
Sinä jäät henkiin.
Olen elänyt tarpeeksi kauan elääkseni vapaana.
Olen ylpeä...
kun näen, että sinusta on tullut mies joka olet.
Olen onnellinen mies.
Minä olen se, joka mätänee.
Mutta minusta kasvosi näyttävät, synkemmiltä kuin omani.
Poika...
Meidän on liittouduttava Englannin kanssa vallitaksemme täällä.
Olet saavuttanut sen.
Olet pelastanut sukusi ja kasvattanut maaomaisuuttasi.
Ajan mittaan saat kaiken vallan Skotlannissa.
Maat.
Aatelisarvot. Miehet.
Valta. Ei mitään.
- Eikö mitään? - Minulla ei ole mitään.
Miehet taistelevat puolestani, koska muuten karkotan heidät mailtani -
ja annan heidän vaimonsa ja lapsiensa kuolla nälkään.
Ne miehet -
jotka punasivat Falkirkin tanteren verellään...
taistelivat William Wallacen takia ja hän taisteli sen takia, jota minulla ei ole.
Vein sen häneltä kun petin hänet -
ja näin sen hänen kasvoillaan taistelussa.
Ja se raastaa minua.
Kaikki miehet pettävät. Kaikilta menee usko.
En halua että minulta menee usko.
Haluan uskoa...
kuten hän uskoo.
En ole enää koskaan väärällä puolella.
Ei.
Lord Craig, onko totta mitä Mornaysta sanotaan?
Kyllä. Wallace ratsasti hänen makuukamariinsa ja tappoi hänet.
Hänestä on nyt enemmän haittaa kuin koskaan.
Eikä kukaan tiedä kenen vuoro on seuraavaksi.
Ehkäpä sinun.
Ehkäpä minun.
Ei sillä ole väliä.
- Olen vakavissani, Robert. - Niin minäkin.
Kristus. Perhana.
Etsikää joka paikasta.
Lochlan.
William Wallace tappoi 50 miestä.
50 jos yhdenkään.
100 miestä... omalla miekallaan. Sivalsi heidän lävitseen kuin...
Mooses Punaisen meren läpi.
Hänen tarunsa kasvaa.
Siitä tulee entistä pahempi.
Hän kerää uusia vapaaehtoisia kaikkialta. Kun hänen joukkonsa on täydennetty...
He ovat lampaita. Pelkkiä lampaita.
Hajaantuvat helposti, jos iskemme paimeneen.
Hyvä on.
Valitse lauma parhaita salamurhaajiasi ja järjestä tapaaminen.
Herra, Wallace on kuuluisa väijytyksen vainuamiskyvystään.
Jos se mitä Lord Hamilton kertoo on totta -
hän lämpeni tulevaa kuningatartamme kohtaan ja luottaisi häneen.
Joten lähetämme hänet muka rauhan aikeissa.
Herra, prinsessa saattaisi joutua panttivangiksi -
tai hänen henkensä vaaraan.
Poikani tulisi hyvin onnettomaksi siitä.
Mutta totta puhuen, jos hänet tapettaisiin -
Ranskan kuninkaasta tulisi pian kätevä liittolainen skotteja vastaan.
Näettekö...
Kuninkaana kaikista tilanteista on aina löydettävä hyvät puolet.
Se on William Wallace, selvästi.
Ja hän on luopunut miekastaan. Olkaa valmiina.
Arvon rouva.
Sain viestinne.
Tämä on... toinen kerta kun olette varoittanut minua vaarasta.
Miksi?
Pohjoiseen on tulossa uusi tarvikelähetys ensi kuussa.
Ruokaa ja aseita. He...
Ei, lopettakaa.
Miksi autatte minua?
Siksi koska katsotte minua tuolla tavalla.
Juuri kun luulimme että kaikki toivo oli mennyttä -
jalot pelastajamme ovat saapuneet.
Riisutaan heidän huppunsa.
Sir William, tulemme sopimaan tapaamisesta.
Mitä järkeä siinä on?
- Olette vannoneet valan Pitkäkoivelle. - Valehtelijalle tehty vala ei ole vala.
Jokainen meistä on valmis vannomaan uskollisuutta sinulle.
Joten neuvosto vannokoon julkisesti.
Me emme voi. Jotkut tuskin uskovat, että olet elossa.
Muut luulevat, että maksat heille Mornayn palkan. Joten kutsumme sinut Edinburghiin.
Tapaa meidät kahden päivän päästä. Armahda meidät niin yhdistymme taaksesi.
- Skotlannista tulee yksi maa. - Yksi maako?
- Tarkoitat meitä ja teitä. - En.
Tarkoitan tätä.
Se on Robert Brucen lupaus.
Sinä tiedät että se on ansa. Kerro hänelle.
Jos Bruce haluaisi tappaa sinut, hän olisi tappanut Falkirkissa.
Kyllä.
Tiedän. Näin sen.
Hyvä on, jos jätämme hänet toistaiseksi, entäpä muut?
Kieroja äpäriä jotka eivät voi sopia paskan väristä. Se on ansa. Oletko sokea?
Katso nyt meitä.
Meidän on yritettävä. Emme pysty tähän yksin.
Aatelisiin liittyminen on ainoa toivomme. Tiedätkö mitä tapahtuu jos emme liity?
Mitä?
Ei mitään.
- En halua olla marttyyri. - En minäkään.
Haluan elää.
Haluan kodin ja lapsia. Ja rauhan.
- Haluatko sinä? - Kyllä haluan.
Olen pyytänyt niitä Jumalalta. Mutta kaikki on joutavaa, jos ei ole vapautta.
- Se on vain unelma, William. - Unelmako? Vain...
No mitä me sitten olemme tehneet koko ajan?
Olemme eläneet sitä unelmaa.
Unelmasi ei ole vapaudesta. Se on Murronista.
Teet tämän ollaksesi sankari, koska luulet hänen näkevän sinut.
En luule että hän näkee minut. Tiedän sen.
Ja sinun isäsi näkee myös sinut.
Jeesus.
Tulenko mukaasi?
Älä. Menen yksin.
- Nähdään jälkeenpäin. - Selvä.
Toivottavasti pikemmin kuin myöhemmin.
- Hän ei tule. - Hän tulee.
Tiedän että hän tulee.
Herrani. Hän lähestyy.
Ei!
Älä sekaannut tähän, Robert.
Menkää pois.
Brucea ei saa vahingoittaa, niin on sovittu.
Isä!
Senkin mätänevä äpärä!
Miksi?
Pitkäkoipi tahtoi Wallacen.
Kuten myös aatelisemme.
Se oli kruunusi hinta.
Kuole.
Haluan sinun kuolevan.
Kuolen kyllä pian.
- Ja sinusta tulee kuningas. - En halua sinulta mitään.
Sinä et ole mies.
Etkä isäni.
Sinä olet poikani -
ja olet aina tuntenut ajatukseni.
- Harhautit minua. - Sallit itsesi harhautettavan.
Olet aina sisimmässäsi tiennyt, mitä täällä täytyi tapahtua.
Viimeinkin tiedät mitä vihaaminen on.
Olet nyt valmis kuninkaaksi.
Vihani...
kuolee mukanasi.
William Wallace, sinua syytetään valtiopetoksesta.
- Ketä vastaan? - Kuningastasi vastaan.
Onko sinulla mitään sanottavaa?
En ole koskaan eläissäni -
vannonut hänelle liittolaisuutta.
Sillä ei ole väliä. Hän on kuninkaasi.
Tunnusta, niin kuolemasi on nopea.
Kiellä, niin kivun täytyy puhdistaa sinut.
Tunnustatko?
Sitten saat huomenna puhdistuksesi.
- Teidän korkeutenne. - Menen tapaamaan vankia.
- Kuningas määräsi... - Kuningas kuolee ja prinssi on heikko.
Kenen luulet hallitsevan tätä kuningaskuntaa?
Avaa nyt tämä ovi.
Teidän majesteettinne.
Tule, saasta. Jaloillesi.
Lopeta. Jätä minut.
Käskin jättämään minut.
Arvoisa rouva.
Sir...
Olen tullut pyytämään sinua...
tunnustamaan kaiken ja vannomaan valan kuninkaalle jotta hän voi armahtaa sinut.
Armahtaako hän maani?
Armo tarkoittaa nopeaa kuolemaa -
ehkä jopa henkiinjäämistä Towerin vankilaan.
Kuka tietää mitä ajan mittaan voi tapahtua?
Jos voisit vain elää...
Jos vannon hänelle valan...
sitten kaikki se mitä olen, on jo kuollut.
Sinä kuolet. Kauhealla tavalla.
Jokainen mies kuolee.
Kaikki eivät todella elä.
Juo tämä.
Se puuduttaa kipusi.
Ei. Se puuduttaa järkeni.
Ja minulla on oltava järki matkassa.
Sillä jos olen tunnoton tai jos valitan -
Pitkäkoipi on sitten voittanut minut.
En kestä ajatella kidutustasi.
Juo se.
Hyvä on.
Olen tullut -
pyytämään William Wallacen säästämistä.
Olet tainnut ihastua häneen, etkö vain?
Kunnioitan häntä.
Hän oli ainakin kunnollinen vastustaja.
Osoita armoa, mahtava kuningas, ja ansaitse oman kansasi kunnioitus.
Nytkin -
olet kyvytön osoittamaan armoa.
Ja sinä...
Sinulle se sana on yhtä tuntematon kuin rakkaus.
Ennenkuin hän menetti puhekykynsä -
hän kertoi että hänen ainoa lohtunsa on se, että hän tietäisi Wallacen kuolleen.
Näetkö?
Kuolema tulee meille kaikille.
Mutta ennenkuin se tulee sinulle -
haluan sinun tietävän tämän:
veresi kuolee mukanasi.
Lapsi, joka ei ole sukuasi, kasvaa vatsassani.
Poikasi ei istu valtaistuimella kauan, vannon sen.
Minua pelottaa niin.
Anna minulle voimaa...
kuolla hyvin.
Sieltä hän tulee.
Katsokaa nyt petoksen kauheaa palkkaa.
Tai lankea polvillesi -
julista olevasi kuninkaan uskollinen alamainen -
ja kerjää hänen armoaan -
ja se annetaan.
Köysi.
Nostakaa hänet.
Venyttäkää häntä.
Sillä tavoin.
Venyttäkää häntä.
Miellyttävää, onhan?
Nouse polvillesi.
Suutele vaatteeni kuninkaallista vaakunaa -
etkä tunne enää mitään.
Piinatkaa häntä.
Riittääkö?
Se voi loppua...
nyt heti.
Rauha.
Onni.
Sano se.
Huuda ääneen...
"Armoa."
Armoa.
Huuda ääneen.
Sano se nyt. "Armoa."
- Armoa, William. Armoa. - Jeesus, mies, sano se.
Vanki haluaa sanoa jotain.
Vapaus!
Mestauksen jälkeen -
William Wallacen ruumis revittiin kappaleiksi.
Hänen päänsä asetettiin Lontoon sillalle.
Hänen kätensäjajalkansa -
Iähetettiin Britannian neljään kolkkaan -
varoitukseksi.
Sillä ei ollut Pitkäkoiven suunnittelemaa vaikutusta.
Ja minä, Robert Bruce -
ratsastin osoittamaan kunnioitustani Englannin kuninkaan armeijoille -
ja hyväksymään hänen kannatuksensa kruunulleni.
Toivottavasi olet pessyt takapuolesi tänään.
Kuningas suutelee sitä kohta.
Tule. Hoidetaan homma loppuun.
Pysähdy.
Olette vuotaneet verta Wallacen kanssa!
Vuotakaa verta nyt minun kanssani.
Wallace!
Herran vuonna 1314 -
Skotlannin isänmaalliset, nälkiintyneetja vähälukuiset -
hyökkäsivät Bannockburnin niityille.
He taistelivat kuin runoilijasoturit.
He taistelivat kuin skottilaiset -
ja saavuttivat vapautensa.
Suomenkielinen tekstitys Visiontext: TEPPO PALOSAARI
FINNISH